Három egyfelvonásos Csehov - komédia:I. A medveSzínészek: Szűcs Nelli ( Popova Jelena Ivanovna), Varga József (Szmirnov, Grigorij Sztyepanovics), Trill Zsolt (Luka)A Medve a szövegmaszkok, a viselkedés és a bensőben lejátszódó folyamatok, illetve a tények ellentétére épül. A bezárkózott özvegyet alakító Szűcs Nelli - aki egyébként is elsőként nyerné el a legtermészetesebb magyar színésznőnek járó díjat - kikacsintás nélkül, oly finoman - bájosan formálja meg a már-már éhező, fiatal özvegyet, hogy mialatt mindenki tudja, sóhajtása, gyásza, egész imázsa hamis, mégis meglepő, amikor a nőiesen bizonytalan, majd sértetten hideg naiva amazonként "teríti le a medvét".A pálmát mindhárom jelenetben Trill Zsolt viszi el. A huszonéveit taposó ifjú A medvében vénséges lakájt alakít. Lukát, az apa - pótló öreg cselédet egy bölcs bohóc és Firsz színeiből keveri ki. A színháztörténet legjobb színházi clownjaihoz hasonlítható színész jutalomjátéka.II. A dohányzás ártalmairólSzínész: Trill Zsolt (Nyuhin Ivan Ivanovics)A dohányzás ártalmasságáról szóló monológban hihetetlenül vékony a szűk frakkban, tényleg madárijesztőnek csúfolható ez a kopasz ceruza - emberke, aki komoly tudálékossággal lép a " hallgatóság " elé.Olyan, mint a tudós karikatúrája a vicclapokban. A papucsférj vallomása alatt a közönség dől a nevetéstől, majd az idült röhögés egyre fájdalmasabbá válik: a kiszolgáltatott, rettegő kisember mind szánandóbb, szinte összezsugorodik, míg a néző torkában érezhetően nő a gombóc, és ez a szorítás csak könnyekkel oldható fel.III. LeánykérésSzínészek: Trill Zsolt (Csubukov, földbirtokos), Kacsur Andrea (Natalja Sztyepanovna, a lánya), Tóth László (Lomov, Ivan Vasziljevics)Kacsur Andrea sürgősen kiházasítandó csúnyácska vénlány - perszonifikációja viszont finomkodó lencsi-baba. Először. Azután a szelíd, halk és udvarias házikisasszony éles nyelvű boszorkánnyá válik, és metamorfózisa a hisztérikus bőgőmasinával egészül ki. Alakítását ötletesen segíti a babrálás a kötényében lévő zörgő babbal.
Egy művész érvényesüléshez vezető útja kizárólag az intézményrendszeren át vezethet. Vagy mégsem? A Trafó Nagytermébe szeptember 23-án és 24-én egy olyan művész tér vissza, akinek az egész életműve bizonyítja, hogy az intézményes úton meghatározott szakmai pálya keretei közül nem csak kitörni lehet - egészében ki is lehet kerülni azokat. Ladjánszki Márta a magyar kortárstánc megkerülhetetlen innovátora, aki sem tanulmányait, sem szakmailag elismert pályáját nem intézmények hátszelének köszönheti, és a mai napig külsősként hivatkozik magára. Testanalitikus, a fizikum határaiból építkező darabjai gyakran a szó szoros értelmében formabontóak: ezekből láthat ősszel egy jubileumi válogatást a közönség a Trafóban. A „30/50" egy kettős, személyes és szakmai évfordulót bélyegző címadás: Ladjánszki idén ünnepli 50. születésnapját és pályafutásának 30. aktív évét. hagyomány kutató, kortárs táncelőadás Koncepció/Koreográfia/Tánc: Ladjánszki MártaZeneszerző/Zene: Oliver Mayne (GB/HU) és Varga Zsopin Zsolt Fénytervező: Tomáš Morávek (CZ)Táncosok: Bitó Katalin, Györke Tímea, Herold Eszter, Jobbágy Bernadett, Kovács Emese, Kovács Noémi Anna, Miklósy Alex Ádám, Mórocz Eszter, Alejandra Rosas Hernández (COL/HU), Szász Zsófia, Tamaskó Helén, Varga Boglárka, Varga Dóra, Veres Flóra Kosztümterv: PillangóKosztüm: Csorba Kriszta Smink: Károlyi Balázs Hangfelvételről részlet Kascsák Margit beszélgetésből.
A Bányavidék trilógia 3. része. A helyszín: székely falu, valahol egy bányavidéken. Most a korábbi részekben sokat emlegetett plébános és az ő különös szeretője körül forog a történet.
A Házassági leckék középhaladóknak méltán az egyik legnépszerűbb előadásunk: könnyedés frivol komédia a hűtlenségről. Az eredeti előadás alaphelyzetét gondolta újra a szerző, és egyfrenetikus este erejéig újra összehozta ugyanazt a négy szereplőt. Kedvenc hazudozónk, Michelbajban van: felesége, Laurence ugyanis botrányt készül csapni, mivel meglátja az utcán a barátiházaspár férfi tagját az utcán amint egy idegen nővel csókolózik. Michel a kegyes hazugságmellett érvel. Nehezíti a helyzetet, hogy a két házaspár aznap együtt vacsorázik, így a katasztrófaborítékolható. Az előadást mindenkinek ajánljuk: simliseknek és őszintéknek, férfiak és nőknek,azoknak, akik látták az előző részt, és azoknak is, aki nem...
A Kálmán-nap arról az életszakaszról szól, amikor a történet szereplői felismerik, hogy minden csak ismétlődés az ember életében, sok fordulat már nem várható, nincs több kockázatvállalás, őrzése van annak, ami már megvan, mert nincs idő és erő újrakezdeni.A történetek mindig ugyanazok, csak más és más fénytörésben tűnnek fel a különböző időszakokban. Megtalálni a nyelvet, a hangütést, hogy érvényesen szólalhassanak meg ezek az alapmesék ez erős motiváció mindannyiunk számára. Életre kelteni, jelenidejűvé tenni az archetipikus karaktereket, hogy felismerhetőek és beazonosíthatóak legyenek. A jelen tettenérése, megragadása a cél, hogy a beazonosíthatóság révén, továbbgondolásra késztessünk, támpontokat adjunk a problémák feldolgozásához. A történet, történetünk látszólag egyszerű, egy kis semmiség, végtelenül hétköznapi eset, apró ügy. De mi pontosan ezt a picit szeretnénk megmutatni, mert hiszünk benne, hogy ami a papíron láthatatlan, a színpadon láthatóvá válik, az apróság nagy lesz, éppen akkora méretű, ami már elég a beazonosíthatósághoz, ami tájékozódási pontokat, megerősítést, esetleg vigasztalást ad a nézőnek.
‒ egyszerfenn, egyszerlenn szünet nélkül ‒ Külön köszönet: Parti Nóra, Csengery Dániel, László Zsolt, Kocsis Gergely, Kocsis Pál, Marton Róbert, Szatory Dávid Fenn és lenn, fenn és lenn, fenn és lenn. Így éli mindennapjait özvegy Maros Andorné született Kozinkay Piroska a Pannónia (volt Rajk László) utcában, a huszadik század kilencvenes éveiben, meg az azt megelőző hatvan (vagy hetven) évben. Egyszer fenn, aztán lenn – ahogy az a mániás depressziósoknál szokás. A fenti időszak csodás: a nyugdíjasélet vidám, a barátok hűségesek, a család szerető, és az új szerelem lehetősége sem reménytelen. Aztán beköszönt a lent, a pokol: az öregség kínokkal teli, a magány elviselhetetlen, a család hálátlan, a szerelem pedig… ki emlékszik már arra?! Lenn, lenn, lenn, lenn. Így éli mindennapjait Maros László humorista, „a vicces Ladó”, ahogy egy ország ismeri. Házassága romokban, Vera, a szép tévébemondónő csak a bolondját járatja vele, értelmiségi humorán időnként ugyan nevet a közönség, de ő már szinte semmin. Volna mit rendbehozni az életében, de mivel anya csak egy van, ráadásul olyan, amilyen, legtöbbször az ő életét kénytelen egyengetni. És ezt özvegy Maros Andorné született Kozinkay Piroska bizony el is várja. A jó „Lacpac” első szóra ugrik, otthagyva csapot-papot, legyen szó munkáról, családi eseményről, titkos randevúról. Ladó szabad szeretne lenni, de életét beárnyékolja a folyamatos készenlét és függés – hiszen sosem lehet tudni, mikor csörren a telefon. És ha mégsem ér rá, jön a lelki terror, majd a lelkiismeret-furdalás. Történik mindez egy darabjaira hullott családban, amelynek tagjai nem képesek valóban beszélni sem magukról, sem egymásról. Az élet meg csak telik, amíg… Meddig éljük felmenőink életét és mikor kezdjük el élni a sajátunkat?Miért olyan rohadt nehéz megértenünk egymást családon belül?Mennyit tudunk a mentális betegségekről? Illetve bocsánat… mennyit beszélünk róluk egymás közt? Mennyit tudunk arról, mit jelent megöregedni, és egy élet vége felé közeledni?És mennyire vagyunk azonosak azzal az örökséggel, amit a lehető legtávolabb szeretnénk tudni magunktól?
Megérett bennünk a vágy, hogy megmérjük a minket körülvevő társadalom lázát és erről beszéljünk a színház eszközeit felhasználva. Előadásunkban a magányos gyerekek, a tehetetlen szülők, a kiszolgáltatott fiatalok és saját magunk történeteit szőttük színházi eseménnyé, folyamatosan keresve a magunkkal, nézőinkkel és az Istennel való találkozás lehetőségét. Hosszú beszélgetéseink és egyéni megnyilatkozásaink eredménye egy közös forgatókönyv lett. Ennek színházi térbe helyezésekor megtapasztaltuk a közösségi alkotás és határaink feszegetésének élményét, létrehozva lelkünk rezdüléseinek derűs vízióját és megmutatva arcainkat, ahogyan a víz tükrözi azokat.
A francia szerző darabja „intim csúcstalálkozó” a 20. század két nagy alakja között. Erős,hatalmas személyiségek – egészen emberi közelségben: Winston Churchill és Greta Garbo.Két legenda véletlen találkozása és közös hajóútja a Skorpió szigete felé, miután a világóriásszínpadairól távoztak.A történet kiindulása valós. Monte-Carlo, 1959 júliusa. Egy Christina nevű luxusjachthorgonyoz a kikötőben. Szalonjában francia impresszionisták képei. Bizonyos értelemben egybirodalom központja a hajó közvetlen telefonvonallal a legnagyobb nemzetközitőzsdeközponthoz, repülőgéppel a hátsó fedélzetén. Tulajdonosa Aristoteles Onassis görögmilliárdos. Onnan irányítja az üzleteit, ott látja vendégül a világ vezető politikusait,mágnásait, művészeit. A jacht Onassis privát szigetére tart, a Scorpiosra. Az egyik idős utaskülönösen imádja a tengert. Valamikor a brit Admiralitás Első Lordja volt. Majd háromszor isminiszterelnök. Egyik híres beszédében „vért, erőfeszítést, verítéket és könnyeket” ígért. ŐSir Winston Churchill. Miután segített megmenteni a világot, 1955-ben visszavonult. Kissédepressziós. Whiskyzik és szivarozik. És fest. Magányába sétál be Greta Garbo, a filmtörténetlegtitokzatosabb színésznője, aki egyenesen Rómából érkezik a jachtra, ahol ismétvisszautasította Visconti filmrendező ajánlatát. 1941 óta nem forgat Garbo. „Krisztinakirálynő” – fogadja őt Churchill utalva a svéd sztár zseniális szerepére. „A szabad világmegmentője” – szól a viszontüdvözlés. A hajó pedig elindul a távoli görög Skorpios szigetfelé, s ezzel megkezdődik a két bálvány közös útja, amelynek során a kölcsönös csodálatfelszínét feltépve mélyen emberi vallomásokig jutnak el saját magukról. Szenvedélyes ésszeretetteljes beszélgetések két nehéz ember között, akik az életük egy adott közös pontján alegközelebb kerülnek egymáshoz. Életük, választásaik ellentétesek – például Churchill mindigvágyott a dicsőségre, Garbo könnyen lemondott róla –, de azért mindkettejük számára kérdés:mit csináljanak a fennmaradó idővel? Churchill harciasan próbálja meggyőzni Greta Garbót,akinek abszolút rajongója, az összes filmjét látta, hogy nem vonulhat vissza élete közepén, aművészeknek erkölcsi kötelességük, hogy ne hagyják el a közönséget. Párbeszédükbe olykorbekapcsolódik Churchill titkára, rajta keresztül pedig eljut hozzánk a jacht legendás „édesélete”, pontosan követhetjük, mi történik a hajón, mondjuk, Maria Callas operadívával.
Sírós-röhögős punkopera 11 jelenetben. Igaz történet alapján. Imre nagyapa beperli unokáját, Józsefet. A nagyapa szerint József a regényében megsértette őt,elhalt hozzátartozóit és jelenlegi feleségét. Társas kapcsolatai csorbát szenvedtek, személyiségeroncsolódott és még egy halálos betegséget is kapott a szóban forgó könyv tartalma miatt. Józsefszerint ez csak fikció, a regény a képzelete szüleménye. Kinek van igaza? A történetből felsejlik egyöngyötrő, széthúzó, generációs átkokat hordozó család képe. Holdosi József: „Hajh, cigányok, hajh, kányák”, valamint „Kányák” c. írásainak felhasználásával
What’s wrong with you, bitch? People all over the world are suffering and people are afraid, and what happens when people are afraid? They become intolerant.I don’t sleep anymore. I’ve lost my appetite. I don’t feel safe. Lots of people don’t feel safe. That’s why I want to start a revolution.This will be the revolution of thinking for yourself, of having your own opinion and not giving a damn what people say.This is a very scary time, but we can make a difference! We can change this! We have the power! And we don’t have to do it with violence. We just have to do it with love.It’s in every holy book. Love thy neighbor as thyself, ok?So, you cannot use religion to treat other people badly. You cannot use God’s name to treat other people badly. We all deserve love.” Akik figyelemmel kísérik Madonna pályafutását és koncertjeit, azok tudják, hogy egy szabály van, ami mindenek felett áll: „Nobody Fucks With The Queen”. Hogyan teszi magáévá és élete részévé ezt a mondatot egy mai magyar fiatal nő? Összeálltunk Fannival, hogy csináljunk egy vicces előadást olyan jelenségekről, amin inkább sírni kellene. De nem akarunk sírni. Úgyhogy inkább nevetünk. És reméljük, hogy akik és amik miatt mi most egy kicsit nevetünk, azok egyszer majd ugyanezeken sírni fognak. (O. Horváth Sári)
„Oh Hamlet! mi volt ijedésed,Mikoron megláttad atyád lelkét,Ahhoz képest, amint megijedtA helybeli lágyszívü kántorfeleségének látásán?” A helység kalapácsa Petőfi Sándor első könyve volt, 1844 októberében jelent meg (a Versek című, amely a költőnek igazi hírnevet szerzett, csak pár héttel utána, és ekkor fog hozzá a János vitéz írásához, amely visszavonhatatlanul a legnagyobbak közé emeli majd). A tiszteletdíjként 40 pengő forint járt, amit a költő azonnal elküldött szorult anyagi helyzetben lévő szüleinek. A Petőfi által hőskölteménynek nevezett mű nem aratott sikert, a kötetből még évek múlva is voltak fölös példányai a kiadónak, 1847-ben az összes költeményekből is kihagyta. Mi lehet ennek az oka? Talán az, hogy ez a komikus eposz nemcsak a műfaj paródiája akart lenni, hanem a korszak dagályos és cikornyás költészeti divatját és a nemzetieskedést is gúnyolta, ami a még éppen csak segédszerkesztővé előlépett ifjútól pimasz gesztusnak tűnhetett a kortársak szemében. Annál sikeresebb lett a mű később, humorára, iróniájára, a szellemes szószaporítások groteszk képeire és a parádés hexameterek álpatetikus hangvételére egyre inkább vevő lett a közöség. Már a szereplők megnevezése is mosolyt csal az olvasó és a leendő néző arcára: Erzsók ötvenötéves bájaival, Fejenagy, a kovács, vagy mint őt a dús képzeletű nép költőileg elnevezé: a helység kalapácsa, Harangláb, a fondor lelkületű egyházfi, Bagarja, a béke barátja, Vitéz Csepü Palkó, a tiszteletes két pej csikajának Jókedvű abrakolója, A lágyszívű kántor és „amazontermészetü” felesége, Márta. – A mű minden bája és humora mellett ez az előadás a beregszászi társulatról is szól, arról, hogy a színház kapaszkodó, a túlélés eszköze. Nem hangoljuk át Petőfi művét, de abból indulunk ki, hogy ennek a társulatnak a tagjai a háború miatt most itt ülnek bőröndjeiken, és nem lehetnek otthon. A színen megjelenő Petőfi az Útilevelek kárpátaljai passzusaiból idéz, és hazagondolunk… Játékos, szabad színházat kínálunk, ezzel az előadással csatlakozva a Petőfi-emlékévhez, amelyben a költő születésének 200. évfordulóját ünnepeljük. Továbbá: Orosz Ibolya, Orosz Melinda, Vass Magdolna
Egy viharos tengeri utazás 1839 nyarán - önéletrajzi visszaemlékezése szerint ez az élmény inspirálta Wagnert, aki Heine szatirikus művéből (Schnabelepowski úr feljegyzései) utóbb határozott kézzel ragadta ki a mitikus bolygó zsidó tengeren hányódó sorstársának alakját.
Az RS9 Színház Produkciója – a Mazsök Támogatásával. Mi történik a sabbati, ünnepi asztalnál és asztal körül? Szóba kerül vallás, irodalom, viccek, zene, és még más is... Ábrahámtól Rejtőig. "Ami gyűlöletes számodra, ne tedd azt mással. Ez az egész Tóra,a többi csak kommentár. Most menj és tanulj!" – Hillél Nem tudhatom, hogy másnak e játék mit jelent,Neked elmondanám eme szavakkal ölelt kis világot, messzeringógyermek-felnőttkorom táját.Ezekről beszélek én, a fatörzsről, s megannyi ágról,És remélem hogy sokakhoz jut el.Itthon vagyok. S ha néha megszólít egy-egy vers, kép, dallam -tudom most, és tudni fogom... (B-O.E)
IV. Károly, a trónról lemondott utolsó Habsburg-uralkodó a magyar királypárti politikusok rábeszélésére 1921-ben kétszer is eredménytelen kísérletet tett a visszatérésre. Hernádi Gyula drámája egy olyan érdekes fikciót bont ki, hogy mi történt volna, ha a királyt és Zita királynét második visszatérésükre készülve titokzatos körülmények között meggyilkolják és helyükre hozzájuk megszólalásig hasonló alteregókat állítanak?
Eliza Doolittle, a szegény, rongyos virágáruslány egy este belebotlik a különc nyelvészbe, Higgins professzorba, aki könnyelműen fogadást köt: a lányból hat hónap alatt hercegnőt farag. A csodálatos átváltoz(tat)ás kemény munka mindkettejük számára, ám végül lehet, hogy a tanítvány felülmúlja mesterét.Shaw fanyar-szellemes példázata a férfi és a nő örök párviadaláról Lerner és Loewe csodálatos dalaival az egyik legszebb és legnépszerűbb musical. A Centrál Színház My Fair Lady-je friss, szenvedélyes hangnemben meséli újra az ősi mesét, ugyanakkor klasszikus kiállítású előadás káprázatos látványvilággal, nagyzenekari hangzással.
Egy pszichológus várószobájában összegyűlik hat ember. Kiderül, hogy mind egyszerre kaptak időpontot a neves szaktekintélyhez, aki késik. A hosszas várakozás alatt a páciensek beszédbe elegyednek egymással, elő kerül egy Monopoly és spontán csoport terápiává szerveződik…Laurent Baffie fergeteges komédiáját óriási sikerrel játsszák Franciaország- szerte. Figyelem: Az előadásban a nyugalom megzavarására alkalmas szókimindó kifejezések hangzanak el!!!
A szerző színészként és rendezőként is jegyzi a darabot. A Játékszín színpadáról is ismert sztárok közreműködése mellett színházunkban még új művészek is debütálnak az előadásban. A mai magyar szórakoztató színpadi művek palettáján garantáltan új színfolt lesz majd ez a komédia. A Legénybúcsú helyszíne egy szálloda, ahova két jóbarát érkezik, egyikük azonban alaposan megkeveri a szálakat...
Zenés válóok két részben – magyar slágerekkel a ’60-as évektől napjainkig. Jolán, Éva és Zsuzsa három különböző generáció tagja, akik mindhárman válni készülnek. A kalamajka akkor kezdődik, mikor az asszonyok gyönyörű és okos – bár a jogi ügyekben még tapasztalatlan – ügyvédje, Vera felkeresi a mit sem sejtő férjeket. Keleti Mártonfilmjéből készült színpadi adaptáció magyar slágerekkel fűszerezve. Valamint a ’60-as évek hétköznapi figurái. Zenei konzultáns: Várkonyi Attila (DJ Dominique) Hangfelvételek: Kazár Pál és Pásztor Atanáz (EMU Stúdió)
Az Urban Verbunk legújabb produkciója egy formabontó előadóművészeti koncepción alapuló előadás, amely a magyar néptánc gazdag kulturális örökségére épülve felhívja a figyelmet a jelen égető globális társadalmi kérdéseire úgy, hogy ezzel az európai-és nemzetközi színpadok közönségeinek is vonzó kínálatot teremt. A show központi témája a társadalmunkat egyre nagyobb mértékben érintő mesterséges intelligencia kérdésköre. Bár napról napra az életünk egyre meghatározóbb tényezőjévé válik, e technológia megjelenítése a színpadi táncművészetben eddig nem elterjedt. Produkciónk ezért ezen keresztül mutatja be azt, hogy mi emberek a mesterséges intelligencia alkalmazásával hogyan bánunk az élőhelyünkkel, eddigi történelmünk folyamán alkotott környezetünkkel, és ennek fényében mi várhat ránk a jövőben. Az előadás olyan témákat is felölel, mint az ember okozta környezetvédelmi károk (pl. vízhiány, erdőtüzek), történelmünk, illetve napjaink globális társadalmi problémái (pl. holokauszt, faji megkülönböztetés, éhínség). Az ember okozta extrém környezeti változások miatt a Föld utolsó órájában járunk, MOST kell tenni azért, hogy az unokáinknak is legyen még hol felnőniük. A produkcióban megjelenik a világunkat alkotó 4 őselem. Egyszerre van jelen tűz, víz, föld és levegő egyazon színpadon, és a show színpadi történéseit aktívan, mintegy „műsorközlőként” kíséri végig az „ötödik elem”, azaz a mesterséges intelligencia. Az Urban Verbunk az általa képviselt progresszív, a világon egyedülálló néptáncstílus merész koncepciója alapján gondolja újra a zenei világot is: A komolyzene nagyjainak legismertebb zeneművei egyedi hangszerelésben, szimfonikus zenekari kísérettel, crossover hangzásban hallhatók, a világ legnagyobb popelőadóinak slágereivel együtt. A tánc és a zene mellett az előadást kísérő, grandiózus vizuális elemek (több mint 2500 liter vízzel feltöltött medence, lángoló padló, szikrázó dobverőkkel, 40 négyzetméteres trambulinszőnyeg) együttesen egy mozihatást elérő szórakozási élményhez járulnak hozzá, mely élmény mind a popkultúra-, mind a színház-, mind pedig az opera közönségének teljesen egyedülálló.